Лев Толстой
Старият дядо и внучето

Превод от руски: Ангел Каралийчев, —

chitanka.info

Един дядо станал много стар. Краката му не вървели, очите не виждали, ушите не слушали, нямал зъби. И когато ядял, течало назад от устата му. Синът и снахата престанали да го канят на масата, а му давали да обядва зад печката. Занесли му веднъж да обядва в паничка. Той искал да я премести, но я изтървал и счупил. Снахата почнала да гълчи стареца, задето повреждал всичко в къщи и паничките трошел, и казала, че отсега нататък ще му дава да обядва в копанка. Старецът само въздъхнал и нищо не казал.

Седят веднъж мъжът и жената в къщи и гледат — синчето им играе на пода с дъсчици — нещо майстори. Тогава бащата го попитал:

— Какво правиш, Миша?

А Миша казал:

— Аз, татенце, правя копанка. Когато вие с мама остареете, ще ви храня с тази копанка.

Мъжът и жената се спогледали и заплакали. Досрамяло ги, задето така обиждали стареца; и почнали оттогава да го канят на масата и да се грижат за него.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.